![](/user_photo/2706_HbeT2.jpg)
- •Інтелект
- •Історія тестування розумових здібностей
- •Френсіс Гальтон: вимірювання переваг
- •Альфред Біне: прогноз успішності в навчанні
- •Люіс Терман: вроджений інтелект
- •Що таке інтелект?
- •Чи є інтелект культурно зумовленим?
- •Інтелект — це одна загальна чи кілька специфічних здібностей?
- •Факторний аналіз
- •Сучасні теорії множинного інтелекту
- •Практичний інтелект
- •Синдром генія
- •Емоційний інтелект
- •Чи є інтелект фізично виміРюваНим?
- •Розміри мозку і інтелект
- •Функції мозку і інтелект
- •Швидкість сприйняття
- •Оцінка інтелекту
- •Сучасні тести на розумові здібності
- •Принципи побудови тестів
- •Стандартизація
- •Приклад завдань з тесту векслера для дорослих (wais)
- •Нормальна крива
- •Курси підготовки до тестів
- •Зниження прогностичних можливостей
- •Розвиток інтелекту
- •Стабільність чи мінливість?
- •Крайнощі розвитку інтеааекта
- •Розумово відсталі
- •Обдаровані
- •Творчість і інтелект
- •Вплив спадковості і оточуючОго середовища на інтелект
- •Генетичний вплив
- •Кореляція показників інтелекту між 245 усиновленими дітьми зі штату Колорадо та їх названими і біологічними батьками
- •Вплив середовища
- •Групові відмінності показників тестів на інтелект
- •Етнічна схожість і відмінності
- •Міжгрупові відмінності і вплив середовища
- •Математичний і просторовий інтелект
- •Тест обертання
- •Здібність до розпізнавання емоцій
- •Питання упередженості
- •Вправа на розвиток критичного мислення
- •Біологія поведінки
- •Соціальна природа людини і тварин
- •Томас Гоббс (j. M. Wright/The Grander Collection)
- •Природний відбір і виживання
- •Чарльз Дарвін (j. Collier/ The National Portrait Gallery, London)
- •Індивідуальне і генетичне виживання
- •Поведінка і генетична схильність
- •Вроджена соціальна поведінка
- •Конрад Лоренц (Nina Leeri)
- •Ніко Тінберген (Nina Leenj
- •Фіксовані дії-шаблони
- •Мал. 10.1. Стимули, що запускають реакцію
- •Хто привабливий?
- •Агресія
- •Конфлікт між видами: напад і захист
- •Конфлікт між представниками одного виду
- •Боротьба за ресурси
- •Стримування агресії
- •Домінування і підпорядкування
- •Мал. 10.3. Домінантна ієрархія
- •Територіальність у тварин і у людей
- •Відносини між статями
- •Вибір сексуального партнера
- •Самореклама з метою залучення партнера
- •Ритуали залицяння
- •Мал. 10.4. Декларування статі. Гребінь і борідка у півня свідчать про те, що це самець (Gary d. McMichael, 1987/Photo Researchers)
- •Хто вибирає?
- •Репродуктивний процес і вибір підходящого часу
- •Сексуальність тварин і гормони
- •Мал. 10.6. Основні стадії менструального циклу людини
- •Мал. 10.7. Естроген і сексуальна поведінка
- •Сексуальність людей і гормони
- •Еволюція і народження потомства
- •Шлюбні союзи у тварин
- •Птахи як моногамні партнери
- •Шлюбні союзи у людей
- •Прагнення чоловіків до різноманітності
- •Чому саме секс?
- •Батьки і діти
- •Прив’язаність потомства до матері
- •Прив’язаність матері до потомства
- •Мал. 10.8. Природжена реакція у пташенят
- •Комунікація
- •Експресивні рухи
- •Соціальне пізнання
- •Соціальне пізнання у мавп
- •Чи існує у мавп теорія мислення?
- •Альтруїзм і самопожертва
- •Мал. 10.12. Відволікаючий маневр Кілдер, маленька американська пташка, тікає від хижаків, що наближаються до кубла, часто притягаючи крило, неначе воно у неї зламане.
- •Альтруїзм серед звірів
- •Мал. 10.13. Крик тривоги
- •Альтруїзм у людей
- •Етологія і людська суть
- •Висновки
- •Фізіологія емоцій
- •Збудження
- •Збудження і результативність діяльності
- •Фізіологічні стани, які супроводжують специфічні емоції
- •Вираз емоцій
- •Невербальне спілкування
- •Мовчазна мова емоцій
- •Культура і вираження емоцій
- •Ефекти експресії обличчя
- •Переживання емоцій
- •Природні емоції маленьких дітей
- •Принцип рівня адаптації: щастя щодо нашого попереднього досвіду
- •Теорія протилежних емоцій
- •Принцип відносної депривації: щастя щодо придбань інших людей
- •Провісники щастя
- •Теорії емоцій
- •Теорії Джемса - Ланге і Кеннона - Барда
- •Знання і емоції
- •Двохфакторна теорія емоцій Шахтера
- •Чи повинне знання передувати емоціям?
- •3. Мова
- •Основні властивості людської мови|язика|
- •Мова творча
- •Мова структурована
- •Мова змістовна
- •Мова співвідносна
- •Мова комунікативна
- •Основні одиниці мови
- •Мал. 9.1. Ієрархія лінгвістичних одиниць
- •Розуміння незнайомої мови|промови|
- •Мал. 9.2. Голосовий апарат людини
- •З'єднання|сполучення,сполука| фонем
- •Морфеми і слова
- •Значення слів
- •Референтна теорія
- •Визначальна теорія
- •Чи може біла троянда бути червоною?
- •Теорія прототипів
- •Мал. 9.3. Брати Сміт і їх сімейна|родинна| схожість
- •«Прошу|прохаю| уваги! я хочу представити|уявити| вам нового члена нашої сім'ї»
- •Теорія, яка об'єднує визначальний і прототипний підходи
- •Прототипи
- •Об'єднання слів в осмислені речення|речення|
- •Фразова структура
- •Ноам Хомські
- •Урок граматики на чайній вечірці у|в,біля| Божевільного Капелюшника
- •Складні речення|речення| і приховані структури
- •Мал. 9.4. Фразова структура речення «Маленька дівчинка|дівчатко| з'їла яблуко»
- •Мал. 9.5. Від структури до змісту|змісту,рації|
- •Смислові відносини між реченнями|реченнями|
- •Мал. 9.6. Двозначність прихованої структури
- •Розуміння
- •Мал. 9.7. Аналогія між лінгвістичною парафразою і константною сприйняття
- •Чи впливає мова|язик| на мислення?
- •Апарат для аналізу речень
- •Простий порядок|лад| речення|речення|: дійова особа, дія, об'єкт дії
- •Функціональні слова, які сигналізують про межу|кордон| думок
- •Семантика і інші підказки
- •Мал. 9.9. Семантична підказка
- •Розвиток мови|язика| у|в,біля| дітей
- •Що лежить в основі навчання мові ?
- •Навчання мові|язику| (Erica Stone)
- •Соціальні джерела навчання мові
- •Соціальне походження мови|промови| (Erica Stone)
- •Вивчення мови|язика| вимагає сприйнятливого людського розуму
- •Мова, яка складається з одного слова
- •Судження на стадії одного слова
- •Мал. 9.10. Проведення зорового експерименту на вибірковість
- •Мал. 9.11. Стимули для зорового експерименту на вибірковість
- •Мова, яка складається з двох слів (Телеграфна мова)
- •Пізніші стадії навчання мові
- •Мал. 9.12. Зміна довжини висловів|висловлювань| залежно від віку
- •Невизначеності мови|промови|, яка складається з двох слів
- •Подальші стадії навчання мові: значення слів
- •Концептуальні упередження у|в,біля| дітей
- •Схильності дітей до тлумачення слів
- •Вивчення семантики за рахунок уваги до синтаксису
- •Мал. 9.13. Частини|частки| мови|промови| і значення слів
- •Здібності, необхідні для научіння мові
- •Генетична основа мови|язика|
- •Біологічна адаптація
- •Навчання мові|язику| у|в,біля| людей з|із| порушеннями сенсорики|
- •Беззвучна мова|язик|
- •Мал. 9.14. Деякі поширені знаки в asl
- •Мова без моделі
- •Мал. 9.15. Глухий хлопчик, з|із| яким ніколи не розмовляли мовою глухонімих|, і винайдені їм знаки:
- •Відмінності у здібностях до навчання мові|язику|
- •Мал. 9.16. Мовні області мозку
- •Гіпотез про критичний період
- •Рас. 9.17. Критичний період в розвитку співу птахів|птиць|
- •Вивчення другої мови|язика|
- •Мал. 9.18. Критичний період для вивчення другої мови|язика|
- •Пізня дія першої мови|язика|
- •Мал. 9.19. Критичний період для вивчення першої мови|язика|
- •Мова у тварин
- •Засоби комунікації у|в,біля| шимпанзе
- •Знаки, які використовує шимпанзе
- •Синтаксис
- •Надто пізно для першої мови
- •Чи мова|язик| це?
- •Мова|язик| і мислення
- •Наскільки іншим був би розум тварини, якби вона могла розмовляти.
- •Твердження Бенджаміна Уорфа
- •Експериментальні дослідження впливу мови на мислення
- •Поняття для кольорів|цвіту| і аналіз світу|світу|
- •Опис простору
- •Мова|язик| і її вивчення
- •Питання для критичного розгЛяду
- •Висновки
- •5. Неврологія Взаємодія нейронів
- •Нервова і гормональна системи
- •Генетика і поведінка
- •Гени: розташування й будова
- •6. Відчуття Відчуття
- •Що тут відбувається?
- •Сприйняття оточуючого світу: основні принципи
- •Абсолютні пороги
- •Впізнавання сигналу
- •Підсвідомі подразники
- •Рецептори в людському оці
- •Обробка візуальної інформації
- •Втрата слуху і культура глухих
- •Життя в мовчазному світі
- •Інші відчуття
- •Положення тіла й рух
- •Сенсорні обмеження
- •Сприйняття
- •Ілюзії сприйняття
- •Організація сприйняття
- •Сприйняття форми
- •Сприйняття глибини
- •Сприйняття руху
- •Константність сприйняття
- •Сталість форми й розміру
- •Взаємозв'язок між розміром і відстанню
- •Сталість яскравості
- •Інтерпретація
- •Адаптація в процесі сприйняття
- •Стереотипи сприйняття
- •7. Мислення
- •Мислення
- •Концепції
- •Розв'язання проблем
- •Умови вирішення задач
- •Упередження підтвердження
- •Ригідність (фіксація)
- •Ухвалення рішень і формування думок
- •Завдання закріпити свічку
- •Використання евристики і зловживання нею
- •Репрезентативна евристика
- •Наявна евристика
- •Ризик: статистика проти евристики
- •Самовпевненість
- •Феномен напористості у поглядах
- •Структура мови
- •Розвиток мови
- •Освоєння мови
- •Механізм розвитку мови (мовлення)
- •Чи може у тварин з'явитися мова?
- •Випадок з бджолою
- •Випадок з людиноподібними мавпами
- •Чи можуть насправді мавпи розмовляти?
- •Мислення і мова
- •Мова впливає на мислення
- •Мислення без мови
- •8. Научіння Вступ
- •Звикання
- •Класичний умовний рефлекс
- •Павлов і концепція умовного рефлексу
- •Загальні закономірності формування класичного умовного рефлексу
- •Границі прояву класичного умовного рефлексу
- •Інструментальний умовний рефлекс
- •Види научіння
- •Складні форми пізнання у тварин
- •Підведення підсумків
- •9. Соц. Емоції
- •Соціальне пізнання і соціальна реальність
- •Переконання як результат міжособистісної взаємодії
- •Соціальне порівняння
- •Когнітивні процеси і переконання
- •Установки
- •Установки і поведінка
- •Зміна установок
- •Переконлива комунікація
- •Когнітивний дисонанс і зміна установок
- •Переосмислення дисонансу
- •Стабільність установок
- •Сприйняття інших людей
- •Стереотипи
- •Формування вражень
- •Враження про інших людей як цілісний образ
- •Враження про інших людей як когнітивний конструкт
- •Атрибуція
- •Атрибуція як раціональний процес
- •Помилки у процесі атрибуції
- •Фундаментальна помилка атрибуції
- •Відмінність між тим, хто діє і тим, хто спостерігає
- •Мал. 11.1. Вплив візуальної перспективи на атрибуцію спостерігачів
- •Схильність до виправдання самого себе
- •Сприйняття людиною самої себе
- •Сприймання самого себе і атрибуція
- •Культура і соціальне пізнання
- •Конформність
- •Атрибуція причин поведінки
- •Вище середнього
- •Емоційне переживання: інтерпретація внутрішніх станів
- •Теорія Джеймса—Ланге
- •Мал. 11.2. Виникнення емоції відповідно до теорії емоцій Джеймса—Ланге
- •Теорія атрибуції збудження
- •Мал. 11.3. Виникнення емоції відповідно до теорії атрибуції збудження Шехтера і Зінгера
- •Емоційна поведінка: міміка
- •Обличчя і емоція
- •Теза про універсальність
- •Мал. 11.5. Успішність співвідношення виразів обличчя і емоцій
- •Міміка: культуральні правила експресії
- •Міміка як комунікація
- •Чи існують базові емоції?
- •Культура і емоції
- •Висновки
- •10. Особистість 1 особистість: методи дослідження, теорія рис і біхевіорально- когнітивний підхід
- •Методи дослідження особистості
- •Стандартизовані особистісні тести
- •Mmpi: критерії, засновані на клінічних спостереженнях
- •Cpi: критерії з повсякденного життя
- •Валідність особистісних опитувальників
- •Хто ви за знаком зодіаку?
- •Проективні особистісні тести
- •Тест Роршаха
- •Тематичний апперцептивний тест (тат)
- •Валідність проективних особистісних тестів
- •Теорія рис особистості
- •Пошук вірної таксономії
- •Класифікація, розроблена на основі даних мови
- •Виміри особистості: Більша п'ятірка
- •Виміру особистості: нейротизм/емоційна стабільність і екстраверсія/інтроверсія
- •Риси особистості або ситуація: погодженість і протиріччя
- •Критика теорії рис
- •Ситуаціонізм
- •Чи є сталість рис особистості ілюзією?
- •В захист теорії рис.
- •Взаємодія між особистістю й ситуацією
- •Послідовність як риса особистості
- •Чому ми такі, які ми є?
- •Константність особистості
- •Риси особистості й біологія
- •Риси особистості й темперамент
- •Риси особистості й гени
- •Риси особистості і нейрофізіологічні особливості організму
- •Біхевіорально-когнітивний підхід
- •Теорія соціального научіння
- •Контроль
- •Пояснювальний стиль
- •Самоконтроль
- •Підведення підсумків
- •Питання аля критичного міркування
- •Висновки
- •Особистість: соціодинамічний, гуманістичний і соціокультурний підходи
- •Психодинамічний підхід: Фрейд і психоаналіз
- •Джерела психоаналізу
- •Істерія й гіпноз
- •Підсвідомий конфлікт
- •Антагоністи внутрішнього конфлікту
- •Вихідний захисний механізм: витиснення
- •Додаткові захисні механізми
- •Підсвідомий конфлікт і формування особистості
- •Провали в пам'яті й застереження
- •Сновидіння
- •Критична оцінка поглядів фрейда
- •Методичні й концептуальні проблеми
- •Біологія або соціум?
- •Критика теорії психосексуального розвитку, запропонованої Фрейдом
- •Критика теорії сновидінь і подань про витиснення
- •Ретроспективна оцінка внеску Фрейда в психологію
- •Психодинамічний підхід: особистісні розходження
- •Моделі конфлікту
- •Копінг-стратегії і психічне здоров'я
- •Лонгитюдні дослідження копінгстратегій
- •Копінгстратегії й підсвідомість
- •Пам'ять і травма
- •Гуманістичний підхід
- •Основні особливості гуманістичного підходу
- •Позитивний погляд на людську мотивацію
- •Послідовність народження
- •Самоактуалізація
- •Оцінка гуманістичного підходу
- •Емпіричні й концептуальні основи
- •Гуманістичний підхід як рух протесту
- •Соціокультурний підхід
- •Розходження між людьми
- •Подібність між людьми й універсальні паттерны особистості
- •Крос-культуральний метод: дослідження впливу дитячого досвіду
- •Колективізм-індивідуалізм
- •Індивідуалізм і самовираження
- •Культуральне розходження в трактуванні я-концепції
- •Підведення підсумків
- •Питання аля критичного міркування
- •11. Особистість 2
- •Особистість
- •Психоаналітичний напрямок
- •Дослідження рис характеру
- •КогнітивНий напрямок
- •Локус контролю
- •Вивчена безпорадність у порівнянні з особистісним контролем
- •Оптимізм
- •Оцінка поведінки в ситуаціях
- •ПсевдооЦінка того, як стати астрологом або психологом
- •Значення соціально-когнітивного напрямку
- •Вправа на розвиток критичного мислення
Підсвідомий конфлікт
Наша розмова про теорії Фрейда, що стосується природи й розвитку людської особистості, буде присвячений над аспектам, у яких зосереджена суть заплутаної теоретичної формули, що безупинно перероблялася й модифікувалася протягом всього довгого професійного життя її автора. Ми детально розглянемо кожний із двох наступних аспектів фрейдистської теорії: по-перше, ми обговоримо його концепцію самостійних (і часто антагоністичних один одному) елементів особистості й механізми підсвідомого конфлікту. Потім ми звернемося до теорії походження цих конфліктів у житті людини і їхнього зв'язку з розвитком сексуальної ідентичності, становленням статевих ролей і формуванням моралі.
Антагоністи внутрішнього конфлікту
Теорія психоаналізу розглядає як внутрішні сили, передбачуваний антагонізм яких породжує підсвідомий конфлікт, так і наслідку їхніх зіткнень. Але хто кому протистоїть у цьому конфлікті?
Коли конфлікт відбувається на поверхні, розібратися в протиборчих сторонах не становить особливої праці: Давід і Голіаф, Дороті й Зла Відьма й т.д. Але що ж, на думку Фрейда, відбувається, коли конфлікт протікає усередині самої людини? По суті, що протиборствують сторонами служать різні бажання й мотиви, наприклад, що має сексуальне підґрунтя бажання пацієнтки піти на танці вступає в конфлікт із пережитим нею почуттям провини, тому що для цього їй довелося б залишити хворого батька. Перше завдання, що ставив перед собою Фрейд, полягала в тім, щоб скласти класифікацію тенденцій, що беруть участь у таких конфліктах, а також визначити, які з них взаємодіють один з одним і виступають у цьому бої під одним прапором. Фрейд розробив трьохрівневу класифікацію протиборчих тенденцій, що діють усередині однієї людини, яку він розглядав як три більш-менш відособлені підсистеми людської особистості: Ід, Его й СуперЕго. У деяких своїх роботах Фрейд представляв ці три психічні підсистеми, уподібнюючи їх трьом різним людям, що регламентують діяльність психіки. Але це всього лише метафора, що не слід сприймати буквально; Ід, Его й СуперЕго — це всього лише назви, який він позначив три зовсім різні моделі реагування (Freud, 1923).
Ід. Це — сама примітивна підсистема особистості, від якої відбулися дві інші. Їй належать основні біологічні імпульси: є, пити, звільнятися від продуктів життєдіяльності, перебувати в комфортних умовах, але сам головне — одержувати сексуальне задоволення. Ід — це втілення гобсівського «звіра», що живе в кожній людині; він керується винятково принципом задоволення — задоволення, одержуваного прямо зараз, цю секунду, чого б це не коштувало й без оглядки на наслідки.
Сліпе прагнення до задоволення, властиве Ід, не робить розходжень між бажаним і дійсним. Його наполегливі позиви прориваються у вигляді "рефлекторних моторних дій - прикладом чому може служити спорожнювання сечового міхура в міру його наповнення. У противному випадку прагнення до задоволення породжує потік примітивних думок про задоволення, фантазій про уявлюване здійснення бажань, які неможливо відрізнити від реальності.
Его. У момент народження дитина володіє тільки Ід. Але незабаром його наполегливі вимоги натрапляють на сувору реальність. Задоволення наступає тільки з відстрочкою в часі. Материнські груди або пляшка з молоком не завжди перебувають поруч; щоб до них добратися, йому доводиться сигналізувати про бажання поїсти власним лементом.
Конфронтація між пекучим бажанням і жорстокою реальністю веде до виникнення цілого ряду нових реакцій, які покликані примирити їх між собою. Іноді подібне примирення відбувається через відповідні дії, часом шляхом витиснення імпульсів, що забороняють, (не доторкатися до своїх геніталій). Всі ці реакції, поєднуючись, формують нову підсистему особистості — Его. Его виникає з Ід і призначено для служіння йому. Але, на відміну від Ід, Его підкоряється принципу реальності. Воно намагається задовольнити Ід (тобто одержати задоволення), але при цьому діє досить прагматично, у повній відповідності з вимогами реального світу. Із часом протистояння між потребами й реаліями навколишнього світу породжує всі нові й нові стратегії й навички, орієнтовані на ту саму мету, а разом з ними — систему думок і спогадів. Зрештою ця система виявляється здатної звернутися особою до самої себе. Колись, замість Его, людина розташовував усього лише безліччю недиференційованих прагнень — Ід.
Суперего. У міру дорослішання дитини нові моделі реагування, що йдуть своїми коріннями в Его, починають виступати в ролі судді, що виносить вердикт про те, добре або погано надходить Его. Цим новим психічним утворенням є СуперЕго, що являє собою сукупність интерналізованих застережень і правил, установлюваних батьками, а через них - суспільством. Спочатку Его доводиться піклуватися тільки про зовнішню реальність. Воно може стримувати дії, чинені під впливом Ід, щоб запобігти неминучому покаранню: не кради печиво, а то тебе можуть поставити в кут. Але через деякий час заборонені дії починають придушуватися, навіть якщо провинений уже не загрожує покарання. Така зміна відбувається завдяки тому, що дитина починає думати й надходити так, начебто в ньому сидить його ж батько, що вільний заохочувати або карати. Буває, що трирічна дитина сам б'є себе по руці, що тягнеться до брудної калюжі або намірюється зробити яку-небудь огІдну дію; від нього нерідко можна почути вигуку типу «Бяка! Не можна!». Це символізує початок процесу зародження СуперЕго - ще одного «пана» Его, що винагороджує або карає в точності так само, як батько. Якщо Его поводиться відповідно до вимог СуперЕго, то нагородою за це буде почуття гордості. Але якщо хоч одне із правил, що нав'язують СуперЕго, порушується, воно застосовує ту або іншу санкцію, подібно тому, як батьки влаштовували дитині покарання або прочухан або просто позбавляли його своєї любові. У результаті людина випробовує почуття провини й віддається самоїдству й самокатуванню.
З виникненням СуперЕго Его виявляється в складній ситуації, тому що два його «пани» нерідко віддають розпорядження, що суперечать один одному. Спонукання, що виходять від Ід, занадто часто штовхають у забороненому напрямку; якщо Его йде на приводу в Ід, з боку СуперЕго неминуче треба покарання. Але набагато гірше те, що обоє «пана» самі ще досить і досить незрілі. Як ми вже бачили, вони висувають свої вимоги сліпо й нерозважливо: адже й СуперЕго теж іде коріннями в дитячу ірраціональність. СуперЕго формується в той період, коли когнітивні здатності дитини ще дуже обмежені. Він здатний интерналізувати тільки те, що йому зрозуміло: чорне й біле, та й немає. У результаті СуперЕго здобуває зовсім ірраціональний характер. Воно починає давати вказівки, які повинні бути виконані беззаперечно; вони не піддаються розумному поясненню й у значній мірі підсвідомі. Підкоряючись, Его може приглушати різні імпульси Ід, навіть якщо вони з'являються просто в думках або спогадах. Щоб зробити такий подвиг, Его повинне вдатися до витиснення.
Отже, трьохрівнева структура особистості, запропонована Фрейдом, - це всього лише форма подачі ідеї про те, що на наші думки й учинки впливають три основні сили: біологічні спонукання (Ід), суспільні розпорядження й заборони (СуперЕго) і всілякі способи, за допомогою яких ми вчимося задовольняти перші, дотримуючи другі (Его). Відповідно до теорії Фрейда, конфлікт між цими трьома силами відбувається усередині людини, причому вирішальне значення для нього мають дитячі переживання й все це відбувається за межами людської свідомості.