![](/user_photo/2706_HbeT2.jpg)
- •Тема 1. Конституційне право - галузь національного права України
- •Тема 9. Конституційно-правові основи організації державної влади в Україні
- •Тема 10. Місцеве самоврядування в Україні
- •1.1. Предмет конституційного права України
- •1.2. Методи конституційного регулювання
- •1.3. Конституційно-правова відповідальність
- •2.1. Поняття системи конституційного права
- •2.2. Принципи конституційного права
- •2.3. Конституційно-правові норми
- •2.4. Інститути конституційного права
- •3.1. Поняття конституційне-правових відносин
- •3.2. Суб'єкти конституційно-правових відносин
- •3.3. Об'єкти конституційно-правових відносин
- •3.4. Види конституційно-правових відносин
- •3.5. Юридичні факти в конституційному праві
- •41. Поняття та основні риси джерел конституційного права
- •4.2. Види джерел конституційного права України
- •5.1. Поняття конституції
- •5.2. Історичні етапи становлення конституції як Основного Закону
- •5.3. Основні етапи становлення Конституції України
- •5.4. Класифікація конституцій
- •5.5. Структура та способи прийняття конституцій
- •5.6. Фактична та юридична конституції
- •5.7. Структура Конституції України
- •5.8. Функції та принципи Конституції України
- •5.9. Порядок внесення змін до Конституції України
- •6.1. Поняття, сутність, принципи та система конституційного ладу України
- •6.2. Конституційні основи державного ладу України
- •6.4. Державна мова в Україні
- •6.5. Територіальний устрій України
- •6.6. Державні символи України
- •7.1. Поняття прав і свобод людини та громадянина
- •7.2. Поняття громадянства
- •7.3. Принципи громадянства України
- •7.4. Підстави та форми набуття громадянства України
- •7.5. Підстави та форми припинення громадянства України V
- •7.6. Органи, що вирішують питання, пов'язані з громадянством України
- •7.7. Правовий статус іноземців і осіб без громадянства в Україні
- •7.8. Система прав і свобод людини та громадянина
- •7.9. Рівноправність громадян
- •7.10. Соціально-економічні та культурні права
- •7.12. Особисті права та свободи громадян
- •7,13. Колективні права українського народу
- •7.14. Конституційні обов'язки громадян України
- •7.15. Гарантії конституційних прав, способи їх здійснення та захисту
- •7.16. Права та свободи громадян в умовах надзвичайного стану
- •Тема 8.
- •8.1. Поняття і значення виборів
- •8.2. Види виборів
- •8.3. Види виборчих систем
- •8.4. Принципи виборів
- •8.5. Українське законодавство про вибори й основні стадії виборчого процесу
- •8.6. Поняття референдуму
- •8.7. Види референдуму
- •8.8. Всеукраїнський референдум
- •9,1. Загальні засади організації органів державної влади та місцевого самоврядування
- •9.2. Поняття парламенту
- •9.2. Верховна Рада - парламент України
- •9.4. Конституційний склад і структура Верховної Ради України
- •9.5. Основні форми діяльності Верховної Ради України
- •9.6. Зміст основних повноважень Верховної Ради України
- •9.7. Законодавчий процес в Україні та його стадії
- •9.8. Конституційно-правовий статус народного депутата України
- •9.9. Поняття та становлення інституту президента в Україні
- •9.10. Основні напрямки діяльності та повноваження Президента України
- •9.11. Вибори Президента України
- •9.12. Підстави дострокового припинення повноважень Президента України
- •9.13. Склад Кабінету Міністрів України
- •9.14. Повноваження Кабінету Міністрів України
- •9.15. Центральні органи виконавчої влади
- •9.16. Місцеві органи виконавчої влади
- •9.17. Поняття, ознаки та функції судової влади
- •9.18. Судова система України
- •9.19 Основні засади українського судочинства
- •9.20. Правовий статус суддів
- •9.21. Вища рада юстиції
- •9.22. Конституційний Суд України
- •9.23. Прокуратура України
- •Тема 10
- •10.1.Поняття самоврядування
- •10.2. Система місцевого самоврядування
- •10.3. Основні принципи місцевого самоврядування
- •10. Судового захисту прав місцевого самоврядування -
- •10.4. Матеріальна та фінансова основи й повноваження місцевого самоврядування
9.23. Прокуратура України
Прокуратура (від лат. "procure" - "піклуюсь", "забезпечую", "запобігаю") - державний орган, який здійснює найвищий нагляд за точним і однаковим виконанням законів на території України. В державному механізмі вона постає як самостійна державно-правова інституція, котра при реалізації своїх повноважень тісно пов'язана з усіма гілками влади. Правовий статус прокуратури України закріплено в Розділі VII Конституції України (статті 121-!23), та в Законі України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 р.
Стаття 121 Конституції України проголошує, що прокуратура України становить систему, яку створюють Генеральна прокуратура України, прокуратури Автономної Республіки Крим, . областей, міст Києва та Севастополя (на правах обласних), міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, а також військові прокуратури. Єдність системи забезпечується тим, що нижчестоящі прокурори підпорядковуються вищестоящим, а всі прокурори — Генеральному прокуророві України. Вона зумовлена єдиним завданням, функціями, принципами організації та діяльності, повноваженнями прокуратури щодо виявлення правопорушень і засобами реагування на них.
Найвищою ланкою системи прокуратури є Генеральна прокуратура України, котру очолює Генеральний прокурор України. Він призначається на посаду та звільняється з посади Президентом України за згодою Верховної Ради України строком на п'ять років (може призначатися на повторний строк). Парламент може висловити недовіру Генеральному прокуророві України, що має наслідком його відставку з посади. Підставою для цього можуть бути, наприклад, учинення злочину чи проступку, що не сумісний з посадою прокурора, порушення Конституції України.
Конституція України закріплює за прокуратурою такі функції:
підтримання державного обвинувачення в суді;
представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках, передбачених законом;
- нагляд за дотриманням законів органами, що проводять оперативно-розшукову роботу, дізнання, досудове слідство;
нагляд за дотриманням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян;
нагляд за дотриманням прав і свобод людини та громадянина, додержанням законів з цих питань органом виконавчої влади органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами.
Усіх нижчестоящих прокурорів призначає Генеральний прокурор України строком на п'ять років. Прокурорами та слідчими прокуратури можуть призначатися тільки громадяни України, що мають вищу юридичну освіту, необхідні ділові та моральні якості й досягай встановленого законом віку (для прокурорів району та міста - не молодші за 25 років). Особи, що не мають досвіду практичної роботи за спеціальністю, проходять в органах прокуратури стажування строком до одного року. Порядок стажування визначає Генеральний прокурор України.
Прокурорам і слідчим органів прокуратури, працівникам науково-навчальних закладів прокуратури присвоюються класні чини залежно від посад і стажу роботи. Початковим класним чином є чин молодшого юриста, найвищим (одинадцятим) державного радника юстиції України.