![](/user_photo/2706_HbeT2.jpg)
- •§ 1. Порівняльне правознавство як метод, наука та навчальна дисципліна 10
- •1. Порівняльне правознавство як метод, наука та навчальна дисципліна
- •§ 1. Порівняльне правознавство як метод, наука та навчальна дисципліна
- •2. Виникнення порівняльного правознавства
- •§ 3. Об’єкт, предмет, метод і структура порівняльного правознавства
- •3. Об’єкт, предмет, метод і структура порівняльного правознавства
- •§ 3. Об’єкт, предмет, метод і структура порівняльного правознавства
- •§ 4. Функції порівняльного правознавства
- •§ 5. Місце порівняльного правознавства в системі юридичних наук
- •5. Місце порівняльного правознавства
- •§ 5. Місце порівняльного правознавства в системі юридичних наук
- •6. Значення порівняльного правознавства
- •§ 6. Значення порівняльного правознавства
- •7. Види досліджень у порівняльному правознавстві
- •§ 7. Види досліджень у порівняльному правознавстві
- •1. Поняття, риси та структура правової системи
- •§ 1. Поняття, риси та структура правової системи
- •§ 2. Загальна характеристика правової карти світу
- •2. Загальна характеристика правової карти світу
- •§ 3. Поняття «правова сім’я»
- •§ 3. Поняття «правова сім’я»
- •4. Класифікація та типологія правових систем
- •§ 4. Класифікація та типологія правових систем
- •§ 4. Класифікація та типологія правових систем
- •§ 4. Класифікація та типологія правових систем
- •§ 5. Мішані правові системи
- •§ 5. Мішані правові системи
- •§ 5. Мішані правові системи
- •§ 6. Європейське право
- •§ 6. Європейське право
- •§ 6. Європейське право
- •§ 6. Європейське право
- •§ 6. Європейське право
- •§ 6. Європейське право
- •7. Правова система України серед правових систем сучасності
- •§ 7. Правова система України серед правових систем сучасності
- •§ 7. Правова система України серед правових систем сучасності
- •§ 7. Правова система України серед правових систем сучасності
- •1. Особливості романо-германської правової сім’ї
- •2. Основні етапи розвитку романо-германської правової сім’ї
- •§ 2. Основні етапи розвитку романо-германської правової сім’ї
- •§ 2. Основні етапи розвитку романо-германської правової сім’ї
- •§ 2. Основні етапи розвитку романо-германської правової сім’ї
- •§ 2. Основні етапи розвитку романо-германської правової сім’ї
- •§ 3. Роль науки (університетів) у розвитку романо-германського права
- •§ 3. Роль науки (університетів) у розвитку романо-германського права
- •§ 3. Роль науки (університетів) у розвитку романо-германського права
- •§ 4. Зв’язок романо-германської правової сім’ї з римським правом
- •4. Зв’язок романо-германської правової сім’ї з римським правом
- •§ 4. Зв’язок романо-германської правової сім’ї з римським правом
- •§ 4. Зв’язок романо-германської правової сім’ї з римським правом
- •§ 5. Вплив канонічного права на формування романо-германського права
- •5. Вплив канонічного права на формування романо-германського права
- •§ 5. Вплив канонічного права на формування романо-германського права
- •§ 6. Публічне і приватне право
- •§ 6. Публічне і приватне право
- •1. Норми права в романо-германській сім’ї
- •§ 1. Норми права в романо-германській сім’ї
- •2. Джерела права в романо-германській сім’ї, їх види
- •§ 2. Джерела права в романо-германській сім’ї, їх види
- •3. Нормативно-правові акти в романо-германській правовій сім’ї
- •§ 3. Нормативно-правові акти в романо-германській правовій сім’ї
- •§ 4. Закон як джерело права в романо-германській сім’ї
- •4. Закон як джерело права в романо-германській сім’ї
- •§ 4. Закон як джерело права в романо-германській сім’ї
- •5. Загальні принципи в романо-германській правовій сім’ї
- •§ 5. Загальні принципи в романо-германській правовій сім’ї
- •6. Звичай у системі джерел романо-германського права
- •§ 6. Звичай у системі джерел романо-германського права
- •7. Доктрина в романо-германській правовій сім’ї
- •§ 8. Судова практика в романо-германській правовій сім’ї
- •8. Судова практика в романо-германській правовій сім’ї
- •§ 8. Судова практика в романо-германській правовій сім’ї
- •1. Правові системи Скандинавських країн
- •§ 1. Правові системи Скандинавських країн
- •§ 1. Правові системи Скандинавських країн
- •§ 1. Правові системи Скандинавських країн
- •§ 1. Правові системи Скандинавських країн
- •2. Правові системи держав Латинської Америки
- •§ 2. Правові системи держав Латинської Америки
- •I етап — Латинська Америка з давніх часів і до початку XVI ст.
- •II етап — завоювання територій індіанських племен європей-ськими державами і формування колоніального права (XVI–XVIII
- •§ 2. Правові системи держав Латинської Америки
- •§ 2. Правові системи держав Латинської Америки
- •§ 2. Правові системи держав Латинської Америки
- •1. Особливості англо-американської правової сім’ї
- •§ 1. Особливості англо-американської правової сім’ї
- •2. Основні етапи розвитку англійської правової системи
- •§ 2. Основні етапи розвитку англійської правової системи
- •§ 2. Основні етапи розвитку англійської правової системи
- •3. Виникнення та реформування загального права
- •§ 3. Виникнення та реформування загального права
- •§ 3. Виникнення та реформування загального права
- •§ 3. Виникнення та реформування загального права
- •4. Загальне право: поняття та особливості
- •§ 4. Загальне право: поняття та особливості
- •5. Право справедливості та його співвідношення із загальним правом
- •§ 5. Право справедливості та його співвідношення із загальним правом
- •§ 5. Право справедливості та його співвідношення із загальним правом
- •1. Поняття та види джерел англо-американського права
- •§ 2. Прецедент як джерело права в сім’ї англо-американського права
- •2. Прецедент як джерело права в сім’ї англо-американського права
- •§ 2. Прецедент як джерело права в сім’ї англо-американського права
- •§ 2. Прецедент як джерело права в сім’ї англо-американського права
- •3. Закон як джерело права
- •§ 3. Закон як джерело права в сім’ї англо-американського права
- •§ 3. Закон як джерело права в сім’ї англо-американського права
- •4. Делеговане законодавство в сім’ї англо-американського права
- •5. Звичай в англо-американському праві
- •§ 5. Звичай в англо-американському праві
- •6. Інші джерела англо-американського права
- •1. Формування правової системи сша
- •§ 2. Сучасна правова система сша
- •§ 2. Сучасна правова система сша
- •§ 2. Сучасна правова система сша
- •§ 3. Правові системи країн Співдружності Націй
- •3. Правові системи країн Співдружності Націй
- •§ 3. Правові системи країн Співдружності Націй
- •§ 3. Правові системи країн Співдружності Націй
- •§ 3. Правові системи країн Співдружності Націй
- •§ 3. Правові системи країн Співдружності Націй
- •§ 3. Правові системи країн Співдружності Націй
- •§ 3. Правові системи країн Співдружності Націй
- •§ 3. Правові системи країн Співдружності Націй
- •1. Загальна характеристика правових систем релігійного типу
- •2. Мусульманське (ісламське) право
- •§ 2. Мусульманське (ісламське) право
- •§ 2. Мусульманське (ісламське) право
- •§ 2. Мусульманське (ісламське) право
- •§ 2. Мусульманське (ісламське) право
- •§ 2. Мусульманське (ісламське) право
- •§ 2. Мусульманське (ісламське) право
- •3. Індуське право
- •§ 3. Індуське право
- •§ 3. Індуське право
- •§ 3. Індуське право
- •§ 4. Іудейське (єврейське) право
- •§ 4. Іудейське (єврейське) право
- •§ 4. Іудейське (єврейське) право
- •§ 4. Іудейське (єврейське) право
- •§ 4. Іудейське (єврейське) право
- •§ 5. Канонічне право
- •§ 5. Канонічне право
- •§ 5. Канонічне право
- •§ 5. Канонічне право
- •§ 5. Канонічне право
- •1. Загальна характеристика правових систем традиційного типу
- •2. Правові системи країн Далекого Сходу
- •§ 2. Правові системи країн Далекого Сходу
- •§ 2. Правові системи країн Далекого Сходу
- •§ 2. Правові системи країн Далекого Сходу
- •§ 2. Правові системи країн Далекого Сходу
- •§ 2. Правові системи країн Далекого Сходу
- •§ 2. Правові системи країн Далекого Сходу
- •§ 2. Правові системи країн Далекого Сходу
- •§ 2. Правові системи країн Далекого Сходу
- •§ 3. Правові системи держав Африки
- •§ 3. Правові системи держав Африки
- •§ 3. Правові системи держав Африки
§ 2. Правові системи країн Далекого Сходу
колективу, суспільної групи, до якої належала людина, були вище прав людини.
Судова система країни теж розглядала переважно справи, пов’язані з кримінальним та адміністративним правом. Якщо людина хотіла за-хистити в суді цивільно-правовий інтерес, вона мала довести, що за порушення її права встановлено кримінальну відповідальність. Оскіль-ки суди були некомпетентні, корумповані й бюрократизовані, люди уникали звертатися до них. Переважна більшість спорів вирішувалася за допомогою примирливих процедур за посередництвом шанованих членів суспільства на підставі норм звичаєвого права, що формували-ся століттями.
За останньої, Цинської династії (1644–1911), Китай мав два систе-матизованих зводи законів, один із яких стосувався державного й ад-міністративного права, другий — кримінального , цивільного, сімей-ного. Перший звід містив детальні приписи щодо функцій усіх урядо-вих закладів, другий складався із семи розділів: у першому вказували-ся види покарань та обставини, за яких вони можуть бути пом’якшені, в інших містилися склади злочинів і способи вирішення цивільних спорів, причому кожен розділ був пов’язаний з діяльністю одного з міністерств. Багато положень цього кодексу в модернізованому вигля-ді діяли до 1931 р. Шлюбно-сімейні, спадкові, торговельні й інші від-носини регулювало звичаєве право, для якого була характерна над-звичайна різноманітність (партикуляризм)1.
Правова система країни почала змінюватися після революції 1911– 1912 рр., в результаті якої була прийнята перша Конституція, що про-голосила Китай республікою. Процес модернізації традиційного права розпочався зі створення сучасних кодексів. У 1912 р. було прийнято перше Кримінальне уложення, змінене й перейменоване в 1928 р. в Кримінальний кодекс. Положення цього кодексу майже повністю були запозичені з кримінального законодавства Японії, Франції, Бельгії, Німеччини та Нідерландів. Цей кодекс вніс до кримінального права Китаю багато нових ідей та інститутів. У 1929–1931 рр. набрав чин-ності Цивільний кодекс, що об’єднував цивільне й торговельне право. ЦК Китайської Республіки був розроблений на основі ЦК Японії та Германського цивільного уложення, водночас маючи і свої певні особ-ливості, зокрема відсилки до норм звичаєвого права . Були прийняті й багато інших законів, які регулювали промислову й торговельну ді-
1 Правовые системы стран мира [Текст] / Энциклопедический справочник. – С. 320.
245
Розділ 10. Традиційні правові системи
яльність. У кінці 20-х — на початку 30-х рр. активно розвивається тру-дове законодавство. У 1930 р. в Китаї прийняли Земельний кодекс, а в 1932 р. — Цивільний процесуальний кодекс. У цілому законодавство Китаю в довоєнний період було достатньо докладним у всіх галузях і, крім того, безперервно доповнювалося й уточнювалося. Основні гомін-данівські закони були зведені в «Люфа цюаньшу» («Повна книга шести законів»), куди ввійшли законодавчі акти, згруповані за певною схемою: конституційне, цивільне, цивільно-процесуальне, кримінальне, кримінально-процесуальне, адміністративне (включалося трудове, фі-нансове й земельне) право. Таким чином відбулася якісна зміна законо-давства Китаю, що знайшла своє втілення в систематизації та кодифіка-ції його основних галузей на ґрунті романо-германського права.
Однак, як зазначають дослідники, прийняття кодексів аж ніяк не означало, що автоматично змінилися реальні суспільні відносини. За їх фасадом продовжували існувати традиційні поняття і, за деякими ви-нятками, саме їм віддавалася перевага в реальному повсякденні. Праці кількох правників, які хотіли вестернізації своєї країни, не могли враз перекреслити китайське мислення і за короткий час запровадити серед юристів і китайського населення романську концепцію права , котра юристами Заходу розроблялася понад тисячоліття. Кодекси й закони застосовувалися в Китаї лише настільки, наскільки вони відповідали народному розумінню справедливості. Практика ігнорувала закони, якщо вони порушували традицію. До суду не зверталися, тому що люди не знали своїх прав або не хотіли бути не схваленими суспільством. Суспільні відносини, таким чином, практично регулювалися так само, як і колись. Навіть у виняткових випадках, коли люди зверталися до судів, часто траплялося так, що китайські судді виносили рішення за стандар-тами конфуціанства, замість того, щоб застосовувати норми писаного права: вони відмовлялися виселити наймача з приміщення, бо той бідний і ні в чому не завинив, тоді як власник багатий і не має потреби в ньому; надавали відстрочку боржникові, якщо він був у скрутному становищі. Внаслідок прийняття нових кодексів збільшилася кількість судових про-цесів, що здавалося китайцям ознакою занепаду1.
Новий етап у розвитку правової системи розпочався після пере-моги в громадянській війні (1925–1949 рр .) комуністичної партії і проголошення у 1949 р. Китайської Народної Республіки. Характерною
1 Давид, Р. Основные правовые системы современности [Текст] / Р. Давид, К. Жоффре-Спинози : пер. с фр. – М. : Междунар. отношения, 1996. – С. 359–360.
246