![](/user_photo/2706_HbeT2.jpg)
- •1. Сутність та мета фін. Аналізу.
- •2.Задачі аналізу оборотного капіталу.
- •3. Фактори, що впливають на фінансовий стан підприємства.
- •4. Класифікація оборотних активів.
- •5. Аналіз виробництва та реалізації продукції
- •6. Основні показники оцінки стану, структури та ефективності використання активів підприємства
- •7. Показники стану й ефективності використання оборотних коштів
- •8. Взаємозв’язок між показниками ліквідності і платоспроможності.
- •11. Аналіз стану виробничих запасів на підприємстві
- •12. Класифікація статей активів і пасивів балансу для аналізу ліквідності
- •13. Аналіз руху грошових коштів підприємства
- •15. Кількісна оцінка фінансової стійкості підприємства
- •16. Аналіз рівня і динаміки фінансових результатів за даними звітності.
- •17. Характеристика показників фінансової стійкості.
- •18. Факторний аналіз прибутку
- •19. Завдання та джерела інформації аналізу фінансових результатів
- •20. Види і оцінка рентабельності
- •22. Аналіз ліквідності балансу.
- •23. Система ”директ–костинг” як теоретична база аналізу витрат та оптимізації прибутку.
- •24. Алгоритм розрахунку показників (коефіцієнтів)фінансової стійкості підприємства
- •25. Аналіз резервів збільшення прибутку
- •26. Особливості інвестиційної діяльності підприємства.
- •27. Методологія оцінки реальних інвестицій.
- •29. Методологія оцінки фінансових інвестицій
- •30. Оцінка вартості фінансових активів
- •31. Основні форми звітності. Вимоги до складання.
- •32. Економічна суть інвестицій та інвестиційної діяльності
- •6. İнвестиції як об’єкт ринкових відносин.
- •7. İнвестиції як об’єкт власності та розпорядження.
- •33. Визначення класу кредитоспроможності підприємства
- •34. Внутрішні чинники формування бізнес-середовища підприємства.
- •35. Зовнішні чинники, що визначають діяльність підприємства
- •36. Аналіз ефективності використання ресурсів підприємства
- •38. Джерела резервів збільшення обсягів виробництва та реалізації продукції
- •39. Методика здійснення аналізу ділової активності підприємства
- •40. Характеристика рівнів ділової активності суб’єктів господарювання
- •41. Класифікація доходів і витрат
- •43. Основні умови, етапи та способи оцінки
- •44 Методика оцінки кредитоспроможності підприємства.
- •45. Теоретичні аспекти оцінки ділової активності.
- •46. Складові фінансово – виробничих ресурсів підприємства.
- •47. Трансформація оборотних коштів.
- •48. Схема оцінки ділової активності.
- •Каталог
6. Основні показники оцінки стану, структури та ефективності використання активів підприємства
Стан оборотних коштів характеризується насамперед наявністю їх на певну дату.
Для визначення власних оборотних коштів нині не має єдиного алгоритму навіть на рівні державних органів – Аудиторської Палати України, Міністерства фінансів України, Фонду державного майна України та Державної податкової адміністрації України.
Найчастіше власні оборотні кошти розраховують як різницю між оборотними активами та поточними зобов’язаннями (за такими рядками балансу): ВОК = р. 260 – р. 620
Також існують і інші методики всі наведені методики при їх застосуванні будуть давати різні результати щодо наявності власних оборотних коштів підприємства
Розмір власних оборотних коштів підприємства
№ п/п |
Формула розрахунку |
1. |
р. 260 – р. 620 |
2. |
[р. 260 + р. 270] - [р. 620 + р. 630] |
3. |
[р. 260 + р. 270] - [р. 480 + р. 620 + р. 630] |
4. |
р. 380 - [р. 080 - р. 050] |
5. |
р. 380 + р. 430 - р. 080 |
6. |
р. 380 + р. 430 + р. 630 - р. 080 |
7. |
р. 380 + р. 430 + р. 480 - р. 080 |
Порівняння фактичної наявності оборотних коштів з нормативом дає змогу визначити нестачу або надлишок власних оборотних коштів.
Нестача власних оборотних коштів означає перевищення нормативу оборотних коштів над фактичною наявністю їх. Він може виникнути з вини самого підприємства, інших підприємств, у результаті зміни умов господарювання (як, наприклад, несвоєчасне фінансування приросту нормативу власних оборотних коштів), через стихійне лихо та з інших причин.
Основними причинами нестачі (браку) власних оборотних коштів можуть бути:
погана робота маркетингової служби;
недосягнення передбаченого прибутку;
невисока відповідальність підприємств за формування і збереження власних оборотних коштів та їх нецільове використання;
несвоєчасне фінансування приросту нормативу оборотних коштів;
наявність необгрунтованої дебіторської заборгованості (несвоєчасні розрахунки) тощо.
Нестача (брак) власних оборотних коштів може виникати у зв’язку зі значним підвищенням цін у результаті інфляційних процесів.
Надлишок власних оборотних коштів створюється в підприємств у разі перевищення розмірів оборотних коштів понад визначені їх нормативи, необхідні для задоволення постійних мінімальних потреб виробництва в ресурсах.
До причин появи надлишку власних оборотних коштів можна віднести:
перевищення фактично отриманого прибутку над передбаченим планом;
несплату в повному обсязі платежів до бюджету та державних цільових фондів;
безоплатного надходження (отримання) товарно-матеріальних цінностей від інших організацій;
неповного використання прибутку на цілі, передбачені фінансовим планом, та інше.
Показники стану й ефективності використання оборотних коштів
Показник |
Визначення |
Економічна суть |
Наявність оборот-них коштів |
(Вк+В) – (Фос+ПК) |
Характеризує величину власних обо-ротних коштів |
а) нестача |
Фн < Н |
Перевищення нормативу оборотних коштів над фактичною наявністю |
б) надлишок |
Фн > Н |
Перевищення фактичної наявності оборотних коштів над нормативом |
Коефіцієнт реаль-ної вартості обо-ротних коштів у наймі підприєм-ства |
Фн / М |
Відображає питому вагу вартості оборотних коштів у загальній вар-тості майна підприємства |
Оборотність |
Фоб х Т/Вр |
Характеризує час, за який оборотні кошти здійснюють один оборот |
Коефіцієнт обер-тання |
Вр / Фоб |
Характеризує кількість оборотів за період, що аналізується |
Коефіцієнт за-вантаження |
Фоб / Вр |
Показує, скільки оборотних коштів авансовано у 1 грн. реалізованої про-дукції |
Прибутковість |
П / Фоб |
Характеризує, скільки прибутку при-падає на 1 грн. оборотних коштів |
Рентабельність |
П х 100% / Фоб |
Визначає ступінь використання оборотних коштів |
ВК – власні кошти; В – забезпечення наступних витрат; Фос – основні засоби та інші позаоборотні активи; Пк – позикові кошти; Фн – фактична наявність оборотних коштів; Н – норматив оборотних коштів |
М – вартість майна підприємства; С – середня вартість оборотних коштів; Т – тривалість періоду, за який обчислюється обертання оборотних коштів; Вр – обсяг реалізації продукції; П – прибуток від реалізації продукції |
Поліпшення використання оборотних коштів підприємств і підвищення ефективності виробництва можна досягти через:
1) скорочення виробничих запасів товарно-матеріальних цінностей у зв’язку з переходом на оптову торгівлю та прямі економічні зв’язки з постачальниками;
2) прискорення обертання оборотних коштів за рахунок реалізації непотрібних, залежалих товарно-матеріальних цінностей.
Поліпшення використання оборотних коштів вивільняє їх. Це вивільнення може бути абсолютним і відносним.
Абсолютне вивільнення оборотних коштів – це пряме скорочення потреби в оборотних коштах проти попереднього періоду за одночасного збільшення обсягу виробництва (реалізації).
Відносне вивільнення оборотних коштів виникає тоді, коли внаслідок поліпшення їх використання підприємство з тією самою сумою оборотних коштів або з незначним їх зростанням у плановому році збільшує обсяг виробництва.
За нинішніх умов господарювання через інфляційні процеси найбільш реальним є відносне вивільнення оборотних коштів. Ураховуючи це, слід більше уваги приділяти реалізації заходів, які сприяють відносному вивільненню оборотних коштів.
Функціонування оборотних коштів розпочинається з моменту їх формування і розміщення. Раціональне розміщення як складова управління оборотним капіталом має певні особливості не лише в різних галузях, а навіть і на різних підприємствах однієї галузі. Визначальними тут є такі чинники: вид господарської діяльності, обсяг виробництва; рівень технології та організації виробництва; термін виробничого циклу; система постачання необхідних товарно-матеріальних цінностей і реалізації продукції.