![](/user_photo/2706_HbeT2.jpg)
- •Курс лекцій з дисципліни
- •Модуль1. Загальні основи економічної теорії
- •1. Предмет економічної теорії.
- •2. Виникнення й основні етапи розвитку економічної теорії.
- •3. Функції економічної теорії. Економічна теорія та економічна політика.
- •4. Методи дослідження економічних процесів і явищ.
- •1. Потреби як рушійний мотив економічної діяльності.
- •2. Закон зростання потреб. Зміна структури потреб у сучасних умовах.
- •3. Виробництво – матеріальна основа задоволення потреб.
- •4. Виробництво, ресурси і їх структура. Фактори виробництва.
- •5. Продукт як результат виробництва. Властивості продукту і стадії його руху.
- •6. Ефективність виробництва. Суть та показники.
- •7. Поділ праці. Суть, рівні і значення.
- •1. Продуктивні сили суспільства. Показники розвитку продуктивних сил.
- •2. Роль науково-технічного прогресу в розвитку продуктивних сил.
- •3. Виробничі відносини. Їх суть, система і структура.
- •4. Економічна система суспільства, суть і структура. Типи економічних систем.
- •1. Економічний зміст власності. Об'єкти і суб'єкти власності.
- •2. Основні форми власності
- •3. Нові й новітні тенденції в розвитку відносин власності. Розвиток відносин власності в Україні.
- •1. Товарне виробництво. Умови виникнення, розвиток і форми.
- •2. Товар і його властивості. Величина вартості товару. Теорії вартості.
- •3. Виникнення, суть і функції грошей.
- •4. Еволюція грошей. Товарні, металеві, паперові та банківські гроші.
- •5. Грошова система. Конвертованість грошей.
- •6. Грошовий обіг та його закони. Грошова реформа в Україні.
- •Модуль 2. Основи мікроекономіки Тема 6. Підприємство як товаровиробник. Підприємництво
- •1. Підприємство – первинна ланка економіки
- •2. Класифікація підприємств. Малий бізнес у системі ринкової економіки
- •3. Функції підприємства. Організація процесу виробництва
- •4. Підприємництво. Суть та види підприємницької діяльності
- •5. Форми організації підприємницької діяльності
- •6. Функції та умови підприємницької діяльності
- •7. Місце домогосподарства в економічній системі суспільства
- •Тема 7. Заробітна плата
- •1. Суть заробітної плати. Фактори, що визначають ставку заробітної плати
- •2. Номінальна і реальна заробітна плата. Основні форми заробітної плати
- •Тема 8. Фонди підприємств
- •1. Фонди підприємств як економічна категорія. Структура фондів
- •2. Основні виробничі фонди. Економічна сутність, зношування,амортизація
- •3. Оборотні виробничі фонди. Суть і структура. Кругооборот і оборотфондів
- •Тема 9. Витрати виробництва. Валовий продукт, доход і прибуток
- •1. Витрати виробництва, їх суть та види
- •2. Витрати виробництва в короткостроковому і довгостроковому періодах. Закон спадної віддачі
- •3. Основні фактори зниження витрат виробництва
- •4. Валовий продукт, доход і прибуток
- •Тема 10. Кредитна система. Банки
- •1. Об’єктивна необхідність, суть і функції кредиту
- •2. Форми кредиту. Внутрішній державний борг.Кредитна система
- •3. Банки. Види банків. Банківська система України
- •Тема 11. Акціонерне товариство й акціонерний капітал
- •1. Акціонерне товариство. Види акціонерних товариств
- •2. Акції, їх соціально-економічна суть і значення
- •3. Курс акцій. Дивіденди і їх значення
- •Модуль 3. Основи макроекономіки Тема 12. Суть ринку. Ринковий механізм регулювання економічних відносин
- •1. Суть ринку. Ринкові відносини, їх суб'єкти й об'єкти
- •2. Основні умови формування ринку і принципи його функціонування
- •3. Ринковий попит, ринкова пропозиція і фактори, що на них впливають
- •4. Взаємозв’язок попиту, пропозиції і ціни. Ринковий механізм регулювання економічних відносин
- •5. Функції ринку. Види ринків
- •Тема 13. Конкуренція і монополія в ринковій економіці. Ринкова ціна
- •1. Суть конкуренції. Конкуренція і ринок. Позитивні і негативні наслідки конкуренції
- •2. Конкуренція і монополія. Суть монополізму. Типи монополізму
- •3. Види конкуренції
- •4. Суть ціни. Фактори, що її визначають
- •5.Інфраструктура ринку. Суть і функції
- •Тема 14. Інфляція. Зайнятість населення і безробіття
- •1. Інфляція, її суть, види і форми
- •2. Вплив інфляції на розвиток макроекономічних процесів. Антиінфляційна політика
- •3. Безробіття. Суть, основні типи і форми
- •4. Шляхи підвищення рівня зайнятості й захисту безробітних
- •Тема 15. Державне регулювання ринкових відносин
- •1. Негативні наслідки ринкового саморегулювання і необхідність державного втручання в економіку
- •2. Суть, цілі і засоби державного регулювання економіки
- •4. Антимонопольна політика держави
- •Тема 16. Основні макроекономічні показники. Система національних рахунків
- •1. Суспільне відтворення. Суть і основні риси
- •2. Валовий національний продукт і його обчислення
- •3. Система національних рахунків
- •4. Методи обчислення ввп за витратами і за доходами
- •5. Вплив цін на ввп. Номінальний і реальний ввп
- •Тема 17. Розподіл національного доходу і споживання
- •1. Розподільчі відносини і формування доходів населення
- •2. Диференціація доходів населення. Чинники, що її зумовлюють. Бідність
- •3. Доходи і споживання. Прожитковий мінімум
- •4. Необхідність перерозподілу національного доходу і доходів населення. Регулювання доходів державою
- •5. Соціальний захист населення в умовах переходу України до ринку
- •Список рекомендованої літератури
7. Місце домогосподарства в економічній системі суспільства
У ринковій економіці діють і постійно контактують між собою три головні суб'екти господарської діяльності:
1) домогосподарства, тобто сімейні господарства, які можуть бути представлені однією або кількома особами;
2) фірми, переважно приватного сектора економіки, що представляють підприємства різних галузей і сфер діяльності;
3) держава і її органи різних рівнів.
Тут ми з'ясуємо роль домогосподарств у суспільному виробництві. Що ж таке домогосподарство?
Домогосподарство – економічна одиниця, що складається з однієї або більше осіб, що ведуть спільне господарство, яке забезпечує економіку ресурсами, зокрема робочою силою, і використовує зароблені на цьому кошти для задоволення своїх потреб.
Домогосподарство виконує три основні функції:
1) відтворює і володіє трудовими і матеріальними ресурсами та постачає ними виробництво (зокрема, робочою силою і продукцією сільськогосподарського виробництва);
2) привласнює доходи, в основному за рахунок постачання виробництва ресурсами;
3) використовує одержані доходи для задоволення особистих потреб і відтворення об'єктів своєї власності.
Провідною функцією є відтворення робочої сили. У домашньому господарстві відбувається відтворення не тільки суб'єкта, який є носієм робочої сили і здатний виконувати ту чи іншу діяльність, а формується особистість, громадянин держави і член суспільства, якому властиві певний світогляд, характер, певне ставлення до суспільних проблем.
Домогосподарства відіграють двоїсту роль в економіці. З одного боку, вони постачають виробництво ресурсами (насамперед робочою силою), з іншого – є основними споживачами продукції та послуг, що створюються в суспільному виробництві.
Домашні господарства мають тісні економічні зв'язки з іншими суб'єктами ринку, бо їх потреби задовольняються в основному через ринок. Попит домогосподарств становить значну частку в сукупному попиті на товари народного споживання та послуги. На їх оплату використовується значна частина доходів .Отже, розглянемо структуру доходів домашніх господарств ї їх використання.
У ринковій економіці на основі функціонального розподілу доходів населення одержує їх у формі заробітної плати, доходів від власності, прибутків і ренти. Основним джерелом доходів населення є оплата праці. Доходи дрібних власників, тобто доходи лікарів, адвокатів, фермерів, власників дрібних некорпоративних підприємств, є, по суті, комбінацією заробітної плати, прибутку, ренти і процента. Деякі домогосподарства володіють цінними паперами і одержують доходи у формі дивідендів. Розподіляються доходи дуже нерівномірно. А як використовуються доходи?
Доходи використовуються для оплати податків, для особистого споживання і для заощадження.
Податки з громадян у другій половині ХХ ст. сильно зросли як в абсолютному, так і у відносному вираженні. Так, у 1941 р. населення США сплатило 3,3 млрд. дол. податків (або близько 3 % своїх доходів), а в 1988 р. – 590 млрд. дол. (15% доходів).
Переважна частина доходів використовується для особистого споживання і знову повертається у виробництво в формі оплати товарів народного споживання і послуг. У розвинутих країнах зростає частка доходів, що використовуються для оплати послуг, тобто обслуговування населення лікарями, адвокатами, перукарями і т.п.
На заощадження використовується та частина доходу, яка залишається після сплати податків і витрат на товари особистого споживання . Домогосподарства роблять заощадження, щоб забезпечити себе на випадок непередбачених обставин – хвороби, нещасного випадку, виходу на пенсію, для фінансування навчання дітей та на інші потреби. Частина доходів може використовуватися для біржової гри, для купівлі цінних паперів, і таким чином формувати кошти для вкладання у виробництво. Це здійснюється через інститути спільного інвестування.
Економічні можливості більшості домогосподарств обмежені. Вони володіють відносно невеликим капіталом і, відповідно, одержують малі доходи й не мають можливості впливати на рівень цін. Рівень задоволення їхніх потреб залежить від рівня доходу, цін і кількості членів сім'ї.
Попит домогосподарств на товари та послуги формується в залежності від рівня доходів, рівня цін та обсягу майна господарства. Зміна обсягу доходу зумовлює зміну обсягу і структури попиту на споживчі блага. В міру зростання доходу відбувається насичення, тобто повніше задоволення першочергових потреб, і більша частка його виділяється на задоволення духовних потреб.
Найбільш вагомим фактором виробництва, який має домогосподарство, є праця. Її ціна залежить від складності й тривалості праці. Члени домогосподарства, які мають постійну роботу, одержують постійно доходи, за рахунок яких фінансується поточне споживання. Людина часто стоїть перед вибором: більше працювати і, відповідно, мати більший доход і більше споживати, чи менше працювати і більше відпочивати. Важливу роль тут відіграє фонд вільного часу. Між робочим і вільним часом також повинно бути оптимальне співвідношення, бо від цього залежать умови відтворення робочої сили. Це співвідношення вільного і робочого часу часто залежить від ставки заробітної плати. Наприклад, мала ставка заробітної плати, одержуваної на основному робочому місці, спонукає працівника шукати додаткові заробітки.