![](/user_photo/2706_HbeT2.jpg)
- •Тема 1 облік грошових коштів Нормативні документи:
- •Теоретична частина
- •Загальні положення обліку грошових коштів
- •Облік касових операцій
- •Таблиця 1.1. Касові операції, що оформляються прибутковим касовим ордером
- •Таблиця 1.2. Касові операції, що оформляються видатковим касовим ордером
- •Таблиця 1.3. Основні бухгалтерські проводки за рахунком 30 «Каса»
- •Облік операцій на рахунках в банку
- •Таблиця 1.4. Основні бухгалтерські проводки за рахунком 31 «Рахунки в банках» (субрахунок 311 «Поточні рахунки в національній валюті»)
- •4. Облік безготівкових операції в іноземній валюті
- •Практична частина
- •Кассова книга
- •II. Відомость 1.1 в дебет рахунка 30 ''Каса'' з кредиту рахунків
- •IV. Відомость 1.2 в дебет рахунка 31 ''Розрахунки в банках'' з кредиту рахунків
- •Тема 2 облік основних засобів Нормативні документи:
- •Теоретична частина
- •Основні поняття, класифікація та оцінка основних засобів
- •Документальне оформлення руху основних засобів
- •3. Синтетичний та аналітичний облік основних засобів
- •4. Амортизація основних засобів
- •Методи нарахування амортизації об’єктів основних фондів, що застосовуються в бухгалтерському обліку
- •Практична частина
- •Синтетичний облік інших необоротних матеріальних активів
- •Таблиця 3.1. Основні проводки щодо обліку операцій з необоротними активами
- •3. Амортизація та вибуття інших необоротних матеріальних активів
- •Практична частина
- •1. Права на використання природних ресурсів
- •Облік нематеріальних активів
- •Амортизація нематеріальних активів
- •Практична частина
- •Тема 5 облік дебіторської заборгованості Нормативні документи:
- •Теоретична частина
- •1. Сутність, види та класифікація дебіторської заборгованості
- •2. Бухгалтерський облік поточної дебіторської заборгованості Документування поточної дебіторської заборгованості
- •Таблиця 5.1. Типові проводки з рахунком 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками"
- •Інша поточна дебіторська заборгованість (Рахунок 37 "Розрахунки з різними дебіторами")
- •Таблиця 5.2. Типові проводки з рахунком 37 "Розрахунки з іншими дебіторами"
- •4. Формування резерву сумнівних боргів
- •Практична частина
- •Облік довгострокових фінансових інвестицій
- •Облік поточних фінансових інвестицій
- •Рахунок 35 "Поточні фінансові інвестиції" кореспондує
- •Практична частина
- •Тема 7 облік запасів Нормативні документи:
- •Теоретична частина
- •Теоретичні основи обліку запасів
- •2. Особливості обліку виробничих запасів
- •3. Методи оцінки вибуття виробничих запасів
- •Практична частина Облік надходження виробничих запасів
- •Облік вибуття виробничих запасів
- •Поточний облік витрат виробництва
- •Таблиця. 8.1. Списання витрат діяльності на виробництво із застосування рахунків класу 8
- •Таблиця. 8.2. Списання прямих витрат виробництва з рахунку 23
- •Облік випуску готової продукції
- •Таблиця 8.3. Типові проводки з рахунком 26 "Готова протукція"
- •Практична частина
- •Накладна-вимога на відпуск /внутрішнє переміщення/ матеріалів
- •Лімітно-забірна картка
- •Розрахунок розподілу загальновиробничих витрат
- •Питання до іспиту з дисципліни « Фінансовий облік і» для студентів факультету післядипломної освіти
Таблиця. 8.2. Списання прямих витрат виробництва з рахунку 23
№ п/п |
Зміст господарської операції |
Кореспонденція | |
Дебет |
Кредит | ||
1 |
Оприбутковано з виробництва на склад відходи виробництва |
|
|
2 |
Оприбуткована з виробництва на склад готова продукція |
| |
3 |
Оприбутковано з виробництва на склад напівфабрикати |
| |
4 |
Здано замовнику роботи та послуги |
|
Загальновиробничими витратами називають витрати, пов'язані з організацією виробництва у цехах та на дільницях. До таких витрат належать витрати на оплату праці керівництву дільниць та цехів, амортизація нематеріальних активів загальновиробничого призначення та інші. В кінці звітного періоду ці витрати розподіляються на кожен об'єкт з використанням бази розподілу (машино-години, заробітна плата, прямі витрати).
Для обліку загальновиробничих витрат в Плані рахунків призначений рахунок 91 "Загальновиробничі витрати".
Рахунок 91 "Загальновиробничі витрати" призначений для обліку та розподілу непрямих виробничих витрат, зокрема:
• витрати на управління виробництвом (оплата праці апарату управління цехами, дільницями тощо; відрахування на соціальні заходи й медичне страхування апарату управління цехами, дільницями; витрати на оплату службових відряджень персоналу цехів, дільниць, тощо);
• амортизація основних засобів і нематеріальних активів загальновиробничого призначення;
• витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, операційну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення.
• витрати на вдосконалення технології й організації виробництва;
• витрати на опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення та інше утримання виробничих приміщень;
• витрати на обслуговування виробничого процесу;
• витрати на охорону праці, техніку безпеки і охорону навколишнього природного середовища; '
• інші витрати (втрати від браку, оплата простоїв тощо).
Перераховані витрати не можуть бути віднесені до конкретного виду продукції, тому воші підлягають розподілу. Основна частина цих витрат розподіляється між видами продукції (списується на дебет рахунку 23 "Виробництво"), а нерозподілена частина збільшує собівартість продукції, тобто прямо списується на рахунок 90 "Собівартість реалізації". Для визначення суми розподілених і нерозподілених загальновиробничих витрат слід використати Додаток 1 до П(С)БО 16, в якому наводиться розрахунок загальновиробничих витрат.
Облік випуску готової продукції
Готова продукція — це виріб (або напівфабрикат), послуга, робота, що пройшли всі стадії технологічної обробки на даному підприємстві, відповідають затвердженим стандартам або умовам договору, прийняті технічним контролем підприємства і здані на склад або замовникові — покупцеві згідно з діючим порядком прийняття продукції.
Усі елементи виробничого процесу — сировина, матеріали, які перебувають на різних стадіях технологічного процесу, утворюють незавершене виробництво та формують вид виробничого запасу.
Готова продукція може мати (а може й не мати) кількісні та якісні характеристики. Наприклад, кількість виражається масою, протяжність — метрами, якість — ґатунком. Але завжди продукція матиме вартісну характеристику.
Бухгалтерський облік має забезпечити інформацію про кількість, якість, вартість продукції.
Побудова обліку готової продукції можлива за різними варіантами. Продукція, яка має кількісні, якісні та вартісні характеристики, може бути здана на склад, а звідти відбуватиметься її відвантаження (продаж) та реалізація. Водночас можливий інший підхід (здебільшого на дрібних підприємствах, фермерських господарствах тощо), коли готова продукція не передається на склад, а нагромаджується безпосередньо у виробника, звідки її відвантажують або передають покупцеві та реалізують.
Продукція, яка не має кількісних характеристик, — робота, послуга або великогабаритні вироби — будинок, пароплав тощо — безпосередньо передається з виробництва покупцеві (замовникові).
За технологічною складністю продукцію поділяють на просту і складну. При цьому вона може бути основною, побічною або супутньою. За своїми технічними та іншими характеристиками побічна та супутня продукція майже не відрізняється від основної, тому їх кількісні та якісні параметри визначають аналогічно основній продукції
Супутня продукція — це продукція, отримана в одному технологічному циклі (процесі) одночасно з основною. За якістю вона відповідає стандартам та призначена для подальшого оброблення або відпуску споживачам. Супутня продукція як вихідний елемент виробничого процесу має якісні і кількісні параметри, які повинні одержати вартісну характеристику.
Побічна продукція — це продукція, що утворюється в комплексних виробництвах паралельно з основною і, на відміну від супутньої (допоміжної), не потребує додаткових витрат.
У поточному обліку продукція (роботи, послуги) групується за укрупненими позиціями: вироби основного виробництва; товари широкого вжитку, вироблені з відходів; запасні частини; виконані роботи та надані послуги.
Для обліку виготовленої продукції планом рахунків передбачено рахунок 26 «Готова продукція», що використовується для узагальнення інформації про наявність та рух продукції, виготовленої підприємством.
За дебетом рахунка 26 відображається надходження готової продукції власного виробництва за первісною вартістю. При списанні готової продукції з рахунка 26 сума відхилень фактичної виробничої собівартості готової продукції від вартості за обліковими цінами, що відноситься до цієї продукції, визначається у відсотку, який обчислюється як відношення відхилень на залишок готової продукції на початок місяця та відхилень по продукції, яка здана на склад протягом місяця, до вартості продукції за обліковими цінами. Сума відхилень фактичної виробничої собівартості готової продукції від її вартості за обліковими цінами, що відноситься до реалізованої продукції, відображається за кредитом рахунка 26 і за дебетом відповідних рахунків.
Випуск продукції з виробництва та передача її на склад оформлюється накладними, відомостями, приймально-здавальними документами, актами приймання, в яких вказується: дата, шифр цеху, складу, найменування продукції, номенклатурний номер, одиниці виміру, кількість, ціна за одиницю. Вони виписуються в двох примірниках, один з яких призначений для здавальника, а інший залишається на складі. Кількість виробів, що оприбутковуються на склад, їх маса та обсяг повинні вимірюватися, підраховуватися і за необхідності, зважуватися.
Для обліку випуску готових виробів з виробництва бухгалтерія складає відомість випуску готової продукції, зданої на склади підприємства, в натуральному і вартісному виразі. Дані цієї відомості використовують для контролю за виконанням завдання по обсягу виробництва і для бухгалтерських записів на рахунках синтетичного обліку.
Накопичувальні відомості випуску готової продукції (в натуральному і вартісному виразі) і накопичувальні відомості відвантаженої продукції заповнюються на підставі первинних документів протягом місяця.
Ціна проставляється на підставі номенклатури-цінника, наявність якого є однією з важливих умов організації обліку готової продукції. У ньому вказується вид кожного виробу, його відмітні ознаки (модель, артикул, марка, фасон тощо), привласнений йому код, сукупний номенклатурний номер, що закріплюється на весь час виробництва і збуту продукції в даній організації, та облікові ціни.