![](/user_photo/2706_HbeT2.jpg)
- •Міністерство освіти і науки україни
- •1.2. Гарантії прав працівників при надходженні на роботу та під час роботи на підприємстві.
- •1.3. Пільги і компенсації за важкі й шкідливі умови праці
- •1.4. Забезпечення працівників засобами індивідуального захисту.
- •1.8. Державне соціальне страхування.
- •1.9. Держаний нагляд за охороною праці.
- •1.10. Роль профспілок в організації охорони праці на підприємстві
- •1.11. Відповідальність за порушення законодавтсва про охорону праці.
- •1.12. Нормативно - правові акти з охорони праці (нпаоп).
- •1.13. Права і обов’язки працівників під час трудової діяльності.
- •2.1. Державний нагляд, відомчий, громадський та регіональний контроль за охороною праці
- •2.2. Система управління охороною праці.
- •2.3. Основні права посадових осіб органів державного нагляду з охорони праці.
- •2.4. Основні права та обов`язки уповноважених трудових колективів з питань охорони праці.
- •3.1.Навчання працівників з питань охорони праці.
- •3.2. Навчання посадових осіб з питань охорони праці.
- •3.3. Інструктажі з охорони праці.
- •Порядок проведення інструктажів для робіників
- •4.1. Небезпечні і шкідливі виробничі фактори, їхня класифікація.
- •4.2. Виробничий травматизм і професійні захворювання.
- •4.3. Розслідування та облік нещасних випадків на виробництві.
- •4.4. Спеціальне розслідування нещасних випадків.
- •4.5. Розслідування та облік професійних захворювань.
- •4.6. Розслідування і облік аварій
- •4.7. Методи аналізу виробничого травматизму.
- •5.1. Фізіолого – психологічні особливості різних видів діяльності людини
- •6.1. Мікроклімат і його характеристики.
- •6.2. Нормування параметрів мікроклімату.
- •7.1. Характеристики повітря робочої зони, їх вплив на організм людини.
- •7.2. Нормування чистоти повітря робочої зони.
- •7.3. Пилове забруднення.
- •7.4. Заходи щодо оздоровлення повітря робочої зони.
- •7.5. Вентиляція виробничих приміщень.
- •8.1. Значення світла для працездатності та здоров’я людини.
- •8.2. Основні світлотехнічні характеристики.
- •8.3. Виробниче освітлення: призначення, класифікація.
- •8.4. Природне освітлення: види, характеристики, принципи розрахунку.
- •8.5. Штучне освітлення: види, джерела освітлення, світильники.
- •8.6. Штучне освітлення: принципи розрахунку
- •8.7. Нормування штучного освітлення.
- •9.1. Виробничий шум: класифікації, дія на людину, характеристика.
- •9.2. Нормування виробничого шуму. Принципи розрахунку.
- •9.3. Методи і засоби захисту від виробничого шуму
- •9.4. Інфразвук і ультразвук: джерела, характеристики, нормування, засоби і методи захисту.
- •9.5.Вібрація: види, характеристики, вплив на організм людини
- •9.6. Нормування виробничої вібрації
- •9.7. Методи і засоби захисту від виробничої вібрації
- •10.1. Електромагнітні випромінювання і поля: види, вплив на організм людини, характеристики, нормування.
- •10.2. Електромагнітні випромінювання: методи і засоби захисту
- •10.3 Іонізуючі випромінювання: види, вплив на організм людини, характеристики, нормування.
- •10.4. Іонізуючі випромінювання: методи і засоби захисту.
- •11.1. Основні виробничі фактори, які впливають на організм користувача пк.
- •11.2. Методи захисту при обладнанні робочих місць з відеодисплейними терміналами (вдт) та пк.
- •11.3. Гігієна праці при роботі з вдт і пк.
- •12.1. Дія електричного струму на організм людини. Види травм, причини.
- •12.2. Фактори, що впливають на результат поразки людини електричним струмом.
- •12.3. Напруга дотику і крокова напруга. Аналіз випадків включення людини в електричний ланцюг.
- •12.4. Класифікація приміщень за ступенем поразки електричним струмом. Вимоги до електротехнічного персоналу.
- •12.5. Система засобів електробезпеки
- •12.6. Перша допомога потерпілим при поразці електричним струмом.
- •13.1. Загальна характеристика забезпечення пожежної безпеки.
- •13.2. Причини пожеж. Основні нормативні документи. Класифікація заходів пожежної профілактики.
- •13.3. Процес горіння, його форми та види. Фактори пожежі, що впливають на людину.
- •13.4. Засоби пожежогасіння.
8.1. Значення світла для працездатності та здоров’я людини.
Серед факторів зовнішнього середовища, що впливають на організм людини у процесі праці, світло посідає одне з перших місць. Адже відомо, що майже 90% всієї інформації про довкілля людина одержує через органи зору. Під час здійснення будь-якої трудової діяльності втомлюваність очей, в основному залежить від напруженості процесів, що супроводжують зорове сприйняття. До таких процесів відносяться адаптація, акомодація та конвергенція.
Адаптація – пристосування ока до зміни умов освітлення (рівня освітленості).
Акомодація – пристосування ока до зрозумілого бачення предметів, що знаходяться від нього на неоднаковій відстані за рахунок зміни кривизни кришталика.
Конвергенція – здатність ока при розгляданні близьких предметів займати положення, при якому зорові осі обох очей перетинаються на предметі.
Світло впливає не лише на функцію органів зору, а й на діяльність організму в цілому. При поганому освітленні людина швико втомлюється, працює менш продуктивно, зростає потенційна небезпека помилкових дій і нещасних випадків. Згідно зі статистичними даними, до 5% травм можна пояснити недостатнім або нераціональним освітленням, а в 20% воно сприяло виникненню травм. Врешті, погане освітлення може призвести до професійних захворювань, наприклад таких, як робоча міопія (короткозорість), спазм акомодації.
Для створення оптимальних умов зорової роботи слід враховувати не лише кількість та якість освітлення, а й кольорове оточення. Так, при світлому пофарбуванні інтер`єру завдяки збільшенню кількості відбитого світла рівень освітленості підвищується на 20-40% (при тій ж потужності джерл світла), різкість тіней зменшується, покращується рівномірність освітлення.
При надмірній яскравості джерел світла та оточуючих предметів може відбутись засліплення працівника. Нерівномірність освітлення та неоднакова яскравість оточуючих предметів призводять до частої переадаптації очей під час виконання роботи і, як наслідок цього – до швидкого втомлення органів зору. Тому поверхні, що добре освтлюються і знаходяться у полі зору, краще фарбувати в кольори середньої світлості, коефіцієнт відбивання яких знаходиться в межах 0,3-0,6,і, бажано, щоб вони мали матову поверхню.
8.2. Основні світлотехнічні характеристики.
Освітлення характеризується кількісними та якісними показниками, при цьому застосовують поняття системи світлотехнічних одиниць і величин.
Основними поняттями цієї системи є всітловий потік, сила світла, освітленість та яскравість.
Світловий потік (Ф) – потік променевої енергії, що сприймається органами зору як світло. Одиниця світлового потоку – люмен (лм) – дорівнює потоку, який створюється в одиничному тілесному куті ω, рівному одному стерадіану, точковим джерелом світла в одну канделу.
Стерадіан –
одиничний тілесний кут ω з вершиною у
центрі сфери, який вирізає на поверхні
сфери радіусом 1 м площину, рівну 1 м
.
Значення ω =S/R.
Джерела світла випромінюють світловий потік у різних напрямках неоднаково. Тому, щоб дати характеристику інтенсивності випромінювання, застосовуємо поняття «просторова або кутова щільність світлового потоку», яку називають силою світла (І), тобто світловий потік, віднесений до тілесного кута, в якому він виромінюється:
І= Ф/ ω, кд.
За одиницю сили світа приймають канделу (кд), яка дорівнює 1лм/стер.
Величину світлового потоку, який припадає на одиницю освітлювальної поверхні, називають освітленістю (Е):
Е=Ф/S, лк.
Рис. 8.2. Схема взамозв'язку основних світлотехнічних одиниць і величин.
Одиниця
освітленості – люкс (лк) – освітленість
поверхні S=1
м
при світловому потоці Ф = 1лм, який падає
на неї.
Зорове сприйняття освітлювальної поверхні залежить від сили світла, відбитого поверхнею у напрямку зору. Для кількісної оцінки можливості зорового сприйняття поверхні введено поняття яскравості L.
Взагалі, яскравість поверхні залежить не тільки від падаючого світлового потоку та коефіцієнта відбиття, а й від кута, під яким ми розглядаємо цю поверхню, і визначається як:
L=I/(S*cosα),
кд/ м
де α – кут між нормаллю до поверхні і напрямом зору.
За величину
яскравості прийнято ніт – це яскравість
1 м
плоскої поверхні, яка видбиває у
перпендикулярному напрямі силу світлі
в 1 канделу.
До якісних показників умов зорової роботи належать фон, контраст об’єкта з фоном, видимість, показник осліпленості.
Фон – це поверхня, яка прилягає до об’єкта розрізнення, на якій він розглядається. Фон характеризується коефіціентом відбиття світлових променів ρ, який характеризується виразом:
Ρ= Ф/Ф
де Ф,
Ф
- відповідно відбитий і падаючий світловий
потік, лм.
Фон вважається світлим при ρ>0,4, середнім при ρ=0,4…0,2 і темним при ρ<0,2.
Контраст об’єкта з фоном (К) характеризується співвідношенням яскравостей розрізняльного об’єкта та фону:
К=(L-
L
)/L
Контраст вважається великим при К>0,5, середнім при К=0,2…0,5 і малим при К≤0,2.
Видимість V
характеризує здатність ока розрізняти
об’єкт з фоном. Вона залежить від
контрасту фактичного К та порогового
К(найменший
контраст, який сприймається органами
зору, К
≈0,01):
V=К/
К.
Показник осліпленості Р є критерієм оцінки осліплювальної дії осівтлювальної установки:
Р=(S – 1)*1000,
де коефіцієнт
осліпленості S=V
/V
,
причому V
- при екрануванні блискучих джерел; V
- коли вони у полі зорі.
Об’єкт розрізнювання – це мінімальні окремі його частини, які необхідно розрізняти в процесі роботи.