![](/user_photo/_userpic.png)
, група 3361, дата: 27.09.2022
Тема 1.4. Власність і економічні інтереси в системі економічних відносин
Питання: Типи, види, форми власності та їх реалізація
Дослідження відносин власності дає можливість виявити, що власність не є застиглою категорією. Форми її прояву в історичній перспективі постійно змінюються й вдосконалюються відповідно до змін, що відбуваються в продуктивних силах суспільства.
Відрізняють типи, види і форми власності, які не можна зрозуміти без аналізу відносин привласнення, взаємодії суб’єктів власності, системи її об’єктів. Тип власності визначає узагальнюючі принципи її функціонування, сутність характеру поєднання робітника із засобами виробництва. Вид власності характеризується конкретним способом привласнення благ і методами господарювання. Форма власності – це стійка система економічних виробничих відносин і господарських зв’язків, яка зумовлює відповідний спосіб і механізм поєднання робітника із засобами виробництва.
Отже, в процесі свого історичного розвитку суспільство використовує два основних типи власності - суспільний і приватний.
Суспільна власність характеризується спільним привласненням засобів виробництва й виробленого продукту. Можна виділити два основних види цієї власності:
власність народу в цілому, зокрема в Україні такою власністю поки що залишається земля;
власність окремих колективів.
Реальними
формами суспільної власності є
загальнонародна, державна, кооперативна,
акціонерна, власність господарських
товариств, громадських організацій
тощо.
Приватна власність характеризується тим, що засоби виробництва, а отже, й вироблений продукт, належать приватним особам. Вони можуть привласнити продукт як своєї, так і чужої праці. Тому розрізняють два види приватної власності - трудову й нетрудову.
Трудова приватна власність основана на власній праці власника або членів його сім'ї.
Основною формою такого виду власності є дрібнотоварне фермерське, ремісниче, одноосібне господарство, де власник і робітник виступають в одній особі. Йому ж належить і вироблений продукт.
Нетрудова приватна власність основана на використанні найманої (чужої) праці. Вона передбачає відокремлення власника від безпосередньої участі в процесі виробництва (працює найманий робітник), а безпосереднього робітника (найманого) - від засобів виробництва (бо вони йому не належать). Тобто, власник і робітник - це різні особи. Цим закладаються основи малоефективної праці робітника, тому що продукт виробництва належить не йому, а власникові засобів виробництва.
Формами нетрудової приватної власності історично були рабовласницька, феодальна, приватнокапіталістична.
Список використаних джерел
Типи, види та форми власності, URL: https://studfile.net/preview/5188867/page:15/ (дата звернення: 27.09.2022)
Власність: поняття, типи, види й форми, URL: https://osvita.ua/vnz/reports/law/9838/ (дата звернення: 27.09.2022)